Do sada u Izgubljenima ...
Nešto ste rekli mom sinu?
- Moramo razgovarati. - Govoriš engleski?
Moj muž ne zna. Ima lošu narav. Treba mi tvoja pomoć.
Gde si?
Gde?
Đavolja knjiga.
O zečevima.
Sigurno ti je hladno bez gaćica.
Nego.
Dođi bliže i zagrej me?
Znaš šta treba, da se devojka oseća izuzetno.
Neverovatan si.
Volim te.
Vidi ti nju.
Šta želiš? Baš sada.
Kako da želim bilo šta drugo?
- Jao dušo. - Šta?
- Mislila sam da imaš sastanak. - Tek u 15:30.
Dušo, sad je 15:28.
Do đavola!
Do đavola! Daj ti samo...
Samo idi. Ostaću ovde.
Naručiću hranu, i gojiću se.
Naruči čokoladni sladoled.
Kad se vratim,
poslužićeš mi kao tanjir.
Ovo nisi trebala videti.
Šta radiš s mojim stvarima, sinko?
Ovo će boleti.
Šta se dogodilo?
Pokušavali smo pronaći izvor poziva za pomoć.
Video sam raketu sa plaže,
a onda i Sojerovu iz šume.
Uključio sam antenu,
aktivirao primopredajnik...
i onda je pao mrak.
Udario me otpozadi.
- Uništili su opremu? - Da.
Otkrićemo ko te napao. Ne radi ništa...
Učiniću sve šta treba da pronađem krivca.
Treba nam pomoć!
Šta se dogodilo?
Sojer.
I Z G U B LJ E N I - Epizoda ČOVEK OD POVERENJA
- Jutarnja dostava! - Baš si sladak. Hvala.
U tvom stanju,
sa dodatnim teretom...
- Još mogu ići. - Jedva.
Brinem se za tebe. Jako je sunce.
Zato imam šešir.
I u pećini ima šešira.
A i lekar. Mogao bi ti koristiti.
Volim obalu. Čarli.
Ko se ne bi družio sa bubama u pesku?
Želim biti ovde, kad dođu spasioci.
Spasioci.
Pa da.
U redu je,
samo je ogrebotina.
Danas ih ima mnogo.
Nestaje mi peroksida.
- Iznenadio me je. Nisam čak ni... - Zašto?
Šenon ima asmu.
- Asmu? - Da.
Nije imala napade.
Imala je inhalator.
Krije ga.
Loše joj je još od detinjstva.
To nije dobro.
- Imala je inhalator? - Potrošila ga je pre neki dan.
Imao sam 4 punjenja. Ona ih uvek zaboravlja.
Bili su u mojoj tašni.
Vidio sam ga kako čita "Watership Down".
Ne razumem.
Bila je u mojoj tašni.
Ako ima moju knjigu, ima i moje stvari.
Onda ima i inhalatore.
Danas je teško disala.
Dođe li do napada, biće gadno.
- Gde su? - Dugo se nismo videli.
- Gde su? - Šta?
Devojčini lekovi protiv asme.
Šenonini.
A, to.
Napao si dečka, a samo je hteo pomoći sestri.
Kopao mi je po stvarima.
Tvojim?
Zato što kad nešto uzmeš, onda je tvoje?
Ne znam kakvo komunističko društvo vodiš u pećini.
Ali imati je 90% vlasništva.
Imam ga pravo zaštititi.
Ustaj!
Želiš videti ko je viši?
Ustaj!
Sigurno želiš ovo?
Sigurno.
Hej!
Šta se događa?
Rekao si da ideš u Baton Ruž.
Nemam vremena za objašnjenja.
Propustim li sastanak, posao mi propada.
Ovo je sve što imam. 140.000 dolara.
U meksičkom zalivu postavljaju naftne platforme.
Za 300.000 dolara dobiješ jednu deonicu.
Ali čim uložiš,
vladin fond se uključuje i za dve nedelje utrostručiš ulaganje.
- 300.000 dolara? - Da.
Ti imaš 140.000 dolara.
Imam ulagača u Torontu. Ulažemo pola-pola.
Za dve nedelje podelićemo gotovo milion dolara.
Ovo mi je prilika.
Postoji druga mogućnost.
Koja?
Ja ti dam 160.000 dolara i delimo zaradu.
A kako ćeš naći 160.000 dolara?
Od muža.
Ubiću ga.
Tako nećemo naći lek.
Biće mi lakše.
Šta čekaš?
Nismo divljaci.
Još ne.
Ja ću razgovarati sa njim.
Zašto bi tebe slušao?
Kaže da imamo vezu.
- Imate li? - Molim te.
Šta želiš? Sojeru.
Molim?
Šta želiš?
Pegice, imam toliko odgovora na to
da ne znam gde bih počeo.
Šta želiš za inhalatore?
Dobro pitanje. Čekaj malo.
Šta želim?
Poljubac bi bio dovoljan.
- Šta? - Poljubac.
Od tebe. Sada.
Ne verujem.
- Šta? - U glumu.
Previše se trudiš.
Tražim pomoć za ženu koja ne može disati, a ti bi poljubac?
Niko nije toliko odvratan.
- Videla sam te. - Šta?
S onim papirićem koji čuvaš u džepu.
I tvoj izraz lica kad ga čitaš.
Pažljivo ga čuvaš. Nešto ti znači.
Igraj se koliko želiš,
ali u tebi još ima ljudskosti.
Daj mi lekove.
Misliš da si me prozrela?
- Mislim da jesam. - Ućuti!
Zanima te kakav sam čovek?
Čitaj.
Naglas.
Dragi gosp. Sojeru,
ne znate ko sam,
ali ja znam ko ste vi,
i šta ste uradili.
Spavali ste sa mojom majkom.
Onda ste ukrali tati sav novac.
Naljutio se
i ubio moju majku,
a zatim i sebe.
Nemoj prestati.
Dolaziš do dobrog dela.
Znam vam samo ime,
ali naći ću vas,
i podsetiti šta ste mi uradili.
Ubili ste mi roditelje, gosp. Sojeru
Vidi tog poljupca...
Nisam ni mislio.
Lok,
gde si bio sinoć, pred veče?
Jedini svedok mi je
svinja koju sam drao za večeru.
Pokušali ste poslati SOS.
Napadač ne želi napustiti ostrvo.
Možda on ima i koristi od ovoga.
A vi i gosp. Sojer se ne volite.
Ne, on ima alibi.
Pre nego sam napadnut,
ispalio je raketu 2 km daleko.
Nije mogao. Nije imao vremena...
Osim ako nije namestio fitilj.
Kako?
Svako ko gleda televiziju zna to uraditi.
Cigaretom.
Za slučaj da se ponovi.
Samo pokušaj disati. Diši.
Šenon, pomozi mi.
Daj mi inhalatore.
Smesta.
Zanimalo me kad ćeš prestati lepo moliti.
Bilo je i vreme, kauboju.
Govorim ti da smo u divljini.
Nisam mislio da si sposoban za to.
Ne možeš jače?
Ovo nije pametno.
Zašto?
Poslovi među prijateljima nezgodni su.
Ne poznajem vas.
Radim sa vašom ženom.
Ovo mi nije prijatno.
Lujzijana plaća 2/3 cene bušenja.
Ovo je rupa u zakonu?
Nisi zagrejan. Shvatam te.
Imaš strugaru, i ovo ti ne treba.
Moramo to uraditi.
Ne poznajem ga.
Pokaži mu novac.
Kako znam da je pravi?
Novac?
Ostaviću ti ga.
Proveri ga.
Želim da budeš siguran.
Znate šta?
Nećemo.
Imam drugog ulagača.
Ovo je za ručak.
Mi se vidimo u ponedjeljak.
Čekaj!
Vrući mekani peškiri.
Ti si.
Pita sa karamelom i kafom.
To si već rekao.
Karamela i šlag, mljac.
Nedostaje ti samo hrana?
Ti si trudna.
Ni za čime ne žudiš?
Za krastavcima, vrućim sladoledom, čokoladom...
Maslac od kikirikija.
Jedina sam Australijanka koja ga voli.
Mogu ti ga nabaviti.
- Svakako. - Mogu.
A onda moraš napustiti dosadnu obalu i otići u pećinu.
Dogovoreno?
Dogovoreno.
Pomozite! Ne diše!
Napadi su sve gori.
Slušaj me. Pogledaj me.
Ovo nije samo asma nego i strah.
- U glavi ti je. - Nije.
Nemaš lekova i u panici si.
Pogledaj me.
Možemo to rešiti. Zajedno.
Klimni glavom.
Dobro.
- Udahni. - Treba inhalator... - Bun!
Diši kroz nos. Polako.
Ne, kroz nos, ovako.
Hajde možeš ti to.
Kroz nos.
Došla si do daha.
Boja se vraća. Znao sam da možeš.
- Osećaš? - Da.
Prolazi. Opet.
Kroz nos.
Samo nastavi tako.
Savršeno. Dobro.
Neka bude opuštena.
- Neka ne paničari. - Dobro.
To je bilo izvanredno.
Bio si poput...
Poput Džedaja.
Šta ako ne dobije lek?
Moramo prisiliti Sojera da nam ga da.
To ću i uraditi.
Ne ti, ja ću.
Bio sam u Republičkoj gardi.
Mislio sam da si vezista.
Obučen sam da uspostavim komunikaciju sa neprijateljem.
Daj mi ga na 10 minuta.
Reći će gde je lek.
Je li to "da"?
Da.
Hrane iz aviona više nema.
Ni za hitne slučajeve?
Imali ste brdo.
Žao mi je, nema maslaca od kikirikija, nema ničega.
Nečega ima. Pogledaj sebe.
Šta to?
Ali, čuj...
Debeli skriva hranu, to si mislio?
Ne! Ovde smo 2 nedelje, a ti nisi...
Smršavio?
- Samo vrećica kikirikija. - Nemam hrane, shvataš li?!
A tek da znaš, mršaviji sam za jednu rupicu.
Krupan sam.
Potrajaće pre nego što me poželiš nositi na leđima.
Izvini.
To je bilo bezobrazno.
Navikao sam.
- Čak ni kesicu... - Čoveče!
U redu je. Žao mi je.
Majkl?
Bolesna devojka...
- Da, asma. - Tako je.
Mislim da joj mogu pomoći.
Dobro jutro.
Šta radite?!
Džek!
Sojer je tako izabrao, ne ja.
Učiniš li ovo...
Baš si hrabar. Zatekao si me dok sam spavao.
Sad sam stradao, zar ne?
Dali smo ti priliku da postupiš ispravno.
Samo želim inhalatore. Reci gde su
i prestaćemo.
Šta to, Čiko?
Ne mora biti ovako.
Mora.
U Iraku nema bambusa,
ali imamo nešto slično. Trsku.
Dejstvo je isto...
kad se šiljci zabiju ispod nokta.
Znaš na šta mislim, Ali?
Mislim da nikad nikoga u životu nisi mučio.
Na svoju i moju žalost,
grešiš.
To je sve?
Samo to imaš?
Cepke?
Nije ni čudo što smo vas isprašili...
Saide!
Nemoj prestati.
Otvaraju mi se sinusi.
Koji je tebi đavo?!
Možda ti gubitak oka razveže jezik.
U redu!
Dobro.
Gde su?
Reći ću samo njoj.
Kejt?
Samo tako.
Sojeru, želiš li umreti?
Kad mi čovek kaže da je ostavio mojih teško dobijenih 160.000 dolara
kod nekog debila,
pitam se
čujem li ja to poziv da ga ubijem.
Posao zaključujemo danas.
Žene je lako smuvati.
Nekoliko koktela, krevet
i misle da je to njihova zamisao.
Muževi moraju dodirnuti novac. Pomirisati ga.
Ako ga mogu staviti u porodični auto i kidnuti,
veruju da mogu postati istinski odmetnici.
U redu, ako si tako siguran...
Zašto ti je trebao moj novac?
Gde ti je onaj od prošli put?
Šta da kažem?
Volim ga zarađivati koliko ga volim i trošiti.
Kako bilo,
i ja znam uraditi da ljudi pate.
Donesi mi sutra u podne novac sa 50% kamata ili ćeš otkriti to.
Evo me. Gde su?
Reći ću ti
čim dobijem poljubac.
Šta? Ti to ozbiljno?
Vezan sam za stablo u prokletoj džungli
i upravo su me mučili neurohirurg i pravi Iračanin.
Svakako da sam ozbiljan.
Razmišljaš o sitnicama.
Dozvolićeš da se devojka uguši
jer se ne možeš odlučiti da me poljubiš?
Pa to je sitnica.
Imaš sreće što nisam pohlepan.
Dobro.
U redu.
Nemam ih.
Šta?
Inhalatore.
Nikad ih nisam imao.
Knjiga je bila u njihovim torbama.
Donelo ju je more.
Bila je u vodi sa ostatkom...
Nema ih.
- Šta? - Laže!
Od početka.
Ne želi da odemo sa ostrva.
- Zato me napao. - Čekaj malo.
- Uništio je primopredajnik. - To još neznaš!
Saide!
Probio si arteriju.
Miruj.
Saide, trebaju mi moje stvari iz pećine. Kožni ranac. Idi!
Možeš li to zaustaviti?
Čija je to krv?
Čija?!
Sojerova.
Napali ste Sojera ne rekavši mi?
- Ona je moja sestra. - Bun!
Ne ostavljaj me samu.
Ne idem nigde.
Dobro?
Dobro.
Ovi su pravi? Mislim da sam našao pravo drvo.
Da vidim.
Da, dobro je.
Nemoj čoveče.
Kažem ti.
Nemoj.
Pusti.
Znam da to želiš.
Ćuti. Ne miči se.
Čekao si ovo, zar ne?
Moraš biti junak jer si takav.
Sve lepo središ.
Reci mu da pusti, pegice. Ljubili smo se.
Za šta da još živim?
Džek, znaj jedno.
Da je situacija obrnuta...
Gledao bih kako umireš.
Dobro.
U poslu smo sa naftom.
- Sve je u redu. - U redu je.
- Novac vraćaš? - Za nedelju dana. Utrostručen.
Nećeš pobeći?
Zaboga!
Ostavio nam je svoj novac. Mi smo mogli pobeći.
Pametna je. Ne puštaj je.
Zdravo, dušo.
Zašto si budan? Je li ti bolje?
Hoćeš li mi čitati?
Samo malo. Imamo društvo.
Dobro si?
Posao otpada.
- Molim? - Zaboravite.
- Šta radiš?! - Ovo je šala?
Otkazujem posao i odlazim.
Ne odlaziš!
Znaš šta sam morao uraditi za taj novac?
- Miči ruku. - Šta se događa?
Nije ovako trebalo biti.
- Rekao si da... - On? Šta je on rekao?
Imaš sreće što si živ.
Džek?
Otišao je videti šta je sa Šenon.
Pročitala sam ga više puta.
Pitam se zašto si istukao Buna
umesto da mu kažeš da nemaš sestrin lek.
Zašto si se pretvarao?
Neprestano sam se vraćala na to kako želiš da te mrze.
Onda sam pogledala koverat.
1990 god. u SAD, Tenesi.
Bio si još dete. Imao si tada najviše 9 god.
Pismo nije poslato tebi. Ti si ga napisao.
Ne zoveš se Sojer, zar ne?
Tako se on zvao.
Bio je prevarant.
Zaveo je majku da dođe do novca.
Uzeo je sve i ostavio katastrofu.
Zato sam napisao pismo.
Znajući da ću ga jednom naći.
Ali to nije tužno.
Kad mi je bilo 19 g...
Trebalo mi je 6 somova za ljude kojima sam bio dužan.
Našao sam lepoticu sa glupim mužem koji je imao novac.
I nagovorio ih da mi ga daju.
Šta kažeš na tu tragediju?
Postao sam čovek kojeg sam lovio.
Postao sam Sojer.
Nemoj me sažaljevati.
Odlazi.
Gubi se!
Bilo je poput čuda.
Pojavila se sa tom mešavinom.
Utrljala je i za 10 min. Šenon je disala.
Eukaliptus.
Baš si pametan, Džek.
Hvala. Najlepše hvala.
- Šta radiš? - Pakujem te.
Seliš se u pećinu.
Nisi valjda?
Maslac od kikirikija?
- Nema teorije! - Kao što si naručila.
Jedino ti moram reći.
Da je ekstramekan.
Nema veze.
Prazna je.
Šta?
Nije.
Nije prazna. Puna je.
Puna do ivice.
Ekstramekanog koji se lepi za nepce, pa želiš čašu mleka.
Najbolji maslac od kikirikija koji sam ikad probao.
Hoćeš li?
Saide?
- Ne mogu ostati. - Šta?
Odlazim. Ne znam na koliko.
Ne smeš.
Još ne znamo šta je tamo.
Ja se ne bojim i gorih stvari.
Ono što sam danas,
maltene uradio,
zakleo sam se da više neću.
Ako ne mogu održati to obećanje,
nemam prava biti ovde.
Kuda ćeš.
Neko mora uraditi mapu ostrva.
Videti čega sve ima.
Nema za to bolje osobe od jedine kojoj vjerujem.
Nadam se da ćemo se opet videti.
Obrada prevoda: STEKI